Zacharias Topelius / Övrig lyrik / Toimittanut Carola Herberts
Johdanto Carola Herberts
Johdanto
1 Zacharias Topelius Skrifter -sarjan kolmanteen runoutta sisältävään osaan on koottu valikoima runoja, jotka eivät sisälly kokoelmiin Ljungblommor I–III (1845–1854), Sånger I (1860, eli Bonnierin laajennettu painos kokoelmasta Ljungblommor I–III), Nya blad (1870) tai Ljung (1889). Mukana on runoja, jotka on julkaistu lehdissä tai muissa julkaisuissa, erillispainatuksina julkaistuja tilapäärunoja sekä muutamia puhtaaksi kirjoitettuja käsikirjoituksia. Laitoksen 43 runosta 13 on etabloitu käsikirjoituksen ja 30 painetun julkaisun perusteella. Topeliuksen yliopistolle ja läheisesti siihen liittyville laitoksille kirjoittamat runot julkaistaan osassa Academica.
2 Runoja kommentoidaan yleisesti, ja tarvittaessa niiden yhteydessä on yksittäiskommentteja (sanojen selityksiä). Jos tekstistä on muunnelmia (käsikirjoituksia tai painatteita), ne näytetään faksimilena. Johdanto pyrkii olemaan havainnollinen; sen tarkoitus on toisaalta luoda katsaus Topeliuksen julkaisemattomiin käsikirjoituksiin ja toisaalta esitellä hänen tilapäärunouttaan. Topeliuksen runoutta tarkastellaan perusteellisemmin teosten Ljungblommor (ZTS I) ja Nya blad och Ljung (ZTS II) johdannoissa.
Topeliuksen varhaisrunous
3 Kun yksitoistavuotias Zacharias ryhtyi käymään Oulun triviaalikoulua, hänelle avautui uusi maailma: tätien mittava lainakirjasto. Hän alkoi käydä yhä useammin tätiensä luona, ja pian hän oli lukenut kaikki yli tuhat nidettä.1Topelius, Självbiografiska Anteckningar 1922, s. 21. Kirjojen ahmimisen rinnalla hän tuotti omia tekstejä – ilmeisesti hän halusi noudattaa isänsä neuvoa: nulla dies sine linea, ei päivääkään ilman rivin riviä. Jo ennen kouluaikaa Topelius oli tehnyt omaa sanomalehteä nimeltä Kudnis Dagblad, ja Oulussa hän kirjoitti Lilla Biblioteket -nimistä sarjaa, jossa oli lyhyitä tarinoita pienoiskoossa.2Valfrid Vasenius, Zacharias Topelius II 1914, s. 11. Topeliuksen ensimmäinen runo lienee kuolleelle vihervarpuselle omistettu säkeistö, jonka hän kirjoitti seitsenvuotiaana: »Tippelill, var fri och glad, / flyg till Gud i gröna blad! / Tack för att du sjöng för mig, / jag har ledsamt efter dig.» (I, s. 340).
4 Runoutta hän ei sen sijaan näytä kokeilleen ennen muuttoaan Helsinkiin syksyllä 1832. Silloin hänestä tuli J. L. Runebergin yksityisoppilas, ja hän majoittui perheen luo Maneesikadulle. Ensimmäinen kirja, jonka hän sai käsiinsä runoilijan kodissa, oli Runebergin vasta ilmestynyt eepos Elgskyttarne. Hän rupesi lukemaan sitä ja tempautui heksametrin lumoihin.3Topeliuksen muistelmat ajaltaan Runebergin yksityisoppilaana »Strödda Anteckningar», on julkaistu J. E. Strömborgin kirjassa Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg, toim. Karin Allardt 1928, s. 219–228. Kirjallisessa ympäristössä hän tutustui myös omaan muusaansa,»en månskensblek, något snedvuxen skolflicka» [kuutamonkalpeaan, hieman kierokasvuiseen koulutyttöön], hän toteaa myöhemmin omaelämäkerrassaan: »Olin tuntenut hänet niin kauan kuin muistin tietämättä kuitenkaan hänen nimeään, kunnes runous saapui elämääni pieninä pisaroina Runebergin talossa. Vuonna 1834 rupesin kokoamaan näitä pisaroita pieniin vihkosiin, joille annoin nimeksi ’Mina nöjen’.4Topelius, Självbiografiska anteckningar 1922, s. 68 f.
5 Topeliuksen varhaisimmat runovihkoset eivät ole säilyneet, mutta valikoituja säkeitä voi lukea päiväkirjasta syksyltä 1834. Siihen aikaan hän luki innokkaasti runoalbumeita, joista hänen suosikkejaan olivat Poetisk Calender (toim. P. D. A. Atterbom, ruotsalaisten uusromantikkojen tekstejä) ja Iduna. En skrift för den nordiska forntidens älskare (julk. Götiska förbundet), ja lokakuusta 1833 alkaen hän kopioi niistä valikoiman yhteen vihkoistaan. Siinä on runoja Atterbomilta, Hedbornilta, Tegnériltä, Geijeriltä, Stagneliukselta, Nicanderilta ja Franzénilta.5Nimeämätön vihko Topelius-kokoelman kapselissa 244.149 (34 s.); ks. Vasenius II, s. 17.
6 Ensimmäisen kerran Topelius esiintyi julkisesti runojen sepittäjänä Pohjalaisen osakunnan lukukausijuhlassa helmikuussa 1835. J. V. Snellman oli kehottanut häntä kirjoittamaan sanat lauluun, jonka oli määrä ylistää yliopistosta erotettuja tovereita.6Zacharias Topelius Dagböcker, 10/2 1835, ZTS XXI. Sanat oli laadittu melodiaan, jonka F. A. Ehrström oli säveltänyt Runebergin runoon »Lähteellä». Päiväkirjassaan Topelius kertoo, että ne saivat myönteisen vastaanoton ja Runeberg rohkaisi häntä näyttämään muitakin runojaan (ks. »Ej bryts den länk» kommentteineen). Runsaat kolme vuotta myöhemmin Topelius julkaisi ensimmäisen runonsa »Den stolta Rosen» nimettömänä Runebergin toimittamassa Helsingfors Morgonbladissa (16/7 1838).
Runokäsikirjoitukset
Topelius-kokoelman runokäsikirjoitukset
7 Kansalliskirjaston Topelius-kokoelmassa on säilytettynä kaksikymmentäkaksi käsikirjoitusvihkoa, joissa on runoja, ja niiden lisäksi useita irtolehtiä (ks. luettelo [lopussa]). Varhaisin runo on vuodelta 1833, viimeinen 1898.7Muutamia runoja on lisäksi kirjattu päiväkirjoihin (1832–1842) ja kirjeisiin mm. hänen morsiamelleen Emilie Lindqvistille (1841–1845). Suurimman osan runokäsikirjoituksistaan Topelius otti mukaan runokokoelmiinsa. 1830- ja 1840-luvuilta on eniten julkaisemattomia runoja, ja sen jälkeen runojen määrä vähenee mutta julkaistujen osuus kasvaa. Käsikirjoitusaineiston perusteella on vaikea sanoa, kuinka monta runoa Topelius kirjoitti, ja siihen on monta syytä: suuri osa on epätäydellisiä ja keskeneräisiä, monissa on kirjoitusharjoituksen tuntua ja jotkin niistä hän on päättäväisesti yliviivannut. Jotkin tekstit edustavat lyyristä proosaa.8Runokokoelmissa on kaikkiaan 373 runoa. Niiden lisäksi runsaat 40 runoa on julkaistu ainoastaan erillispainatteina tai sanoma- tai aikakauslehdissä. Lastenlehdissä ja Lukemista lapsille -kokoelmassa on lisäksi satakunta runoa ja laulua, jotka on luettu luokkaan Academica 26. Useimmista painetuista runoista on säilynyt käsikirjoitus, toisinaan useampia, kaikkiaan runsaat 700. Valmiiksi kirjoitettuja julkaisemattomia runoja on itse asiassa vähän; tässä julkaistujen kolmentoista lisäksi vain kymmenkunta. Seuraavassa katsauksessa on otteita myös julkaisemattomista runoista.
8 Valfrid Vasenius luo katsauksen Topeliuksen ensimmäisiin runovihkoihin elämäkertateoksessaan Zacharias Topelius. Hans liv och skaldegärning II (1914). Werner Söderhjelm on julkaissut ja kommentoinut valikoituja osia artikkelissaan »Topelius’ tidigaste lyriska diktning» (1931).9Vasenius, Zacharias Topelius. Andra delen 1914, s. 11 ja Söderhjelm, »Topelius’ tidigaste lyriska diktning», Historiska och litteraturhistoriska studier 7, SSLS CCXX, Helsingfors 1931, s. [1]–82.
9 Varhaisimpina säilyneinä vihkoina mainitaan Urval från Mina Nöjen 1–2 ja Mina Nöjen 3–4.10NB 244.249. Mina Nöjen mainitaan päiväkirjassa vuoden 1834 lopulla. Ks. myös Vasenius II, s. 315. Vihkot on kenties nimetty J. H. Kellgrenin teoksen »Mina Löjen» (1778) innoittamana. Ensimmäinen vihko alkaa vuoden 1834 joululahjavärssyillä, ja niiden jälkeen seuraa enimmäkseen julkaisemattomia runoja ja luonnoksia. Edellä mainittujen vihkojen kanssa on sidottu yhteen myös seuraavat tekstit: vuonna 1836 kirjoitettu Ephemerider-vihko, jossa on pääasiasiassa hänen käsin kirjoittamaansa Ephemerer-lehteen laatimiaan proosatekstejä; esimerkiksi »Scen ur Kriget i början på 18 seclet», luultavasti yksi Topeliuksen varhaisimmista kokeiluista historia-aiheisen dramaattisen proosan alalla; kaksitoistasivuinen vihko, johon on kopioitu Rückertin runoja sekä vihko, joka jäljittelee runokokoelmaa sisällysluetteloineen ja siisteine käsialoineen ja käsittää pääasiassa kopioita tunnistamattomista runoista.
10 Seuraavien käsikirjoitusvihkojen nimeksi Topelius on antanut Promenader (1837–1841); »jokin niissä kuvastaa huolta – nimi johtuu lukuisista kävelyistä oman pienen kamarini lattian poikki ».11Dagboken 14/3 1839. Kahdeksan vihkoa (NB 244.148) on koottu aakkoselliseen järjestykseen B–I; ensimmäinen ei siis ole säilynyt. Yksittäiset vihkot on lisäksi nimetty yhdeksän muusan mukaan.12Euterpe, Thalia, Melpomene, Terpsichore, Erato, Polymnia ja Calliope. Vihkojen nimilehdelle kirjoitettu motto tavallaan luonnehtii sisältöä: »Drifvor och blommor, mordgonrodnad, solskenshimmel, norrsken och mörkan natt.» [Kinoksia ja kukkia, aamurusko, aurinkoinen taivas, revontulia ja pimeä yö.] Vajaat puolet sivuista sisältävät säemuotoon kirjoitettua aineistoa, lopuilla on proosatekstejä, draamaluonnoksia ja muutamia päiväkirjamerkintöjä. Tässä esiintyy hieman päällekkäisyyttä Urval från Mina Nöjen- ja Mina Nöjen -vihkojen kanssa: yhdessä vihkossa on usein runoluonnoksia ja toisessa pitemmälle työstettyjä versioita.13Joskus luonnokset ovat kapselissa 244.148 ja työstetty versio kapselissa 244.149 – joskus päinvastoin. Muita irtolehdille kirjoitettuja versioita on säilytetty osastossa »Diverse lyrik» kapselissa 244.107.
11 Topelius julkaisi useimmat Ljung Blommornas Bok ja Zonas Bok -vihkoihin (1835–1852) kirjoittamansa runot kokoelmissaan Ljungblommor I–III, mutta mukana on myös keskeneräisiä runoluonnoksia ja julkaisemattomia proosarunoja.
12 Vuosilta 1853–1857 ei ole vihkoja mutta sen sijaan irtolehdille kirjoitettuja runokäsikirjoituksia (NB 244.107). Käsikirjoitusvihkoissa Ohyflade koncepter ja Ungskogen (kumpikin aloitettu vuonna 1858) on pääasiassa runoja, jotka julkaistiin kokoelmassa Nya blad (1870).14Ohyflade koncepter (278 s.) NB 244.151 ja Ungskogen (221 s.) NB 244.152. Nimikin viittaa siihen, että Ohyflade koncepter sisältää keskeneräisiä runoluonnoksia, kun taas Ungskogen -vihkossa on puhtaaksikirjoituksia. Vihkoissa on myös joululahjavärssyjä ja lyhyitä lastennäytelmiä.
13 Topelius aloitti Vild skog -kirjoitusvihkon vuonna 1871, ja siinä on muutamia runokäsikirjoituksia; alussa muutama runo, jota Topelius kirjoitti Maamme kirjan (1875) Ensimmäiseen lukuun. Sisällysluettelon muita otsikkoja ovat muun muassa Sienipäiväkirja, Björkuddenin luonnonhistoria, Taloudellisia havaintoja, Susien syömiä lapsia, Poltettuja lapsia, Murhattuja lapsia, Pelastettuja lapsia ja Varoituksia. Kirjoitusvihko Vild Skog. II. (1871–1993) sisältää yksinomaan runokäsikirjoituksia – useimmat niistä otettiin kokoelmiin Ljung (1889) ja Läsning för barn.
14 Viimeiseen vihkoon nimeltä Blåbär (1895–1899) sisältyy uskonnollisten pohdiskelujen sarja Reflexioner, muutamia tilapäärunoja sekä joululahjavärssyjä. Vihkon päättävä runo, joka on luultavasti Topeliuksen viimeinen, on omistettu hänen serkulleen Oskar Toppeliukselle tämän 70-vuotispäivänä 1. helmikuuta 1898; Topelius kuoli 12. maaliskuuta samana vuonna.
15 Seuraavassa on katsaus Topeliuksen runovihkojen sisältöön. Runot on linkitetty suoraan faksimileversioon. Kokoelmissa julkaisuja runoja ei kommentoida tässä.
Varhaiset runovihkot (1834–1852)
16 Ensimmäisen vihkon Urval ur Mina Nöjen ensimmäinen runo on vuodelta 1834, ja se on otsikoitu (Efter Runeberg). On varsin kuvaavaa, että Topelius aloittaa runojen kirjoittamisen jäljittelemällä Runebergiä – opettajan vaikutus näkyykin selvästi koko nuoruusajan. Joukossa on esimerkiksi mukaelma runosta »Den enda stunden» sarjassa »Notturno» (1838):
17Allena var jag
och blef allena
Min stig var lätt
på den gröna jorden;
en enslig stig
alltfrån barndomsdagar,
de glada dagar,
då allt var lust
och i yra svärmar
vi lekte många;
men tidigt ensam
jag sökte mål
för det unga hjertat –
[…]15Runo on päivätty 17/5 1838, NB 244.148, s. 234.
18 Runon »Månskens fantasier» innoittajana voi aavistaa runon »Vid en källa»:
19Jag satt en stjernklar quäll engång
wid fönstret helt allen
och obemärkt mång timma lång
rann bort i månans sken.
20Och mången silfwerstråle fann
en väg till hjertats grund,
och mången dunkel aning brann
i enslighetens stund.16 NB 244.149, s. 22. Runo on päivätty 21/4 1835, eli pari kuukautta »Ej bryts den länk» -runon esityksen jälkeen.
21 Nuori runoilija suuntaa usein, kuten edellä, katseensa yötaivaalle: »Bleka stjerna uti nattens sky», »Så blek skiner månen på jordringen ner», »Aj Flicka / hvi blicka / din granna stjerna». Kalpea kuu on romantiikassa vakiintunut runokuva, ja sitä käytetään usein kaipuun tunnusmerkkinä.17Peter Hallberg, Natursymboler i svensk lyrik. Från nyromantiken till Karlfelt. II 1951, s. 715.
22 Ääretön ja usein öinen taivaankansi kuineen ja tähtineen on innoittanut Topeliuksen kirjoittamaan romanttisen haaveellisia runoja, mutta kosminen näkökulma maiseen elämään herättää myös filosofisempia pohdintoja. Näillä aihevalinnoillaan Topelius kirjoittaa itsensä osaksi perinnettä: taivaankappaleita esiintyy runsaasti juuri romantiikan ajan runoudessa.18Hallberg 1951, s. 728.
23 Luontoromanttisten runojen kanssa vuorottelevat leikilliset runokertomukset, kuten »Hararna», mutta joukossa on myös uskonnollisia pohdiskeluja muun muassa otsikoilla »Tankar och Tröst», »Nattwarden», »Långfredagen 1835» ja »Verldslif. Andelif».19Viimeksi mainittu on julkaistu kokoelmassa Ljungblommor I (»Jag älskar ej verlden»).
24 »Du lätta lif!» on Topeliuksen ensimmäinen paraabeli. Tätä tyylilajia hän kehitteli myöhemmin Herderin ja Krummacherin innoittamana ja otti paraabeleja myös kokoelmaansa Ljungblommor I.20NB 244.149, Urwal från mina Nöjen. 2, 1835, s. 4. Seuraavaa runoa »Bilder. 1835» luonnehtii myös paraabelin pohdiskeleva ote, mutta se on kirjoitettu silosäkeellä. Siinä Topelius käsittelee useita myöhemmälle runoudelleen tyypillisiä aiheita ja teemoja:
25[...]
Hur gränslöst syns ej hafwet. Himlens båge
det kysser i omätlig cirkelrund.
Så sluter kring jordlifwets dunkla spherer
en högre werld i obegränsad allmagt.
Den frommes enfald skådar uti den
den gode Guden famnande all werlden, –
den öfwerkloke dåren med all magt
will dess bestånd ha utredt af physiken!
26Hwad! nickar ej i djupet der en bild,
en bild utaf mig sjelf, en tonlös helsning
från en för menskans blick förborgad werld!
Ja jag förstår ditt språk fast ej mitt öra
det fatta kan. Du will mig säkert tyda
att jag har gissat rätt. O jag förstår.
Den andewerd[!] jag anar uti tingen
den är ej foster af min tanke blott,
den är en ewig obestridlig wishet.
men, gode ande, icke uti djupet,
i höjden will jag söka denna wishet.21NB 244.149, Urwal från mina Nöjen. 2, 1835 s. 5–8.
27 Vedenpinta, joka kuvastaa ikuisuutta, ihmisen sydän joka heijastaa jumaluutta, järjen riittämättömyys, ihmisen pienuus ja luomakunnan suuruus ovat kaikki toistuvia aiheita Topeliuksen runoudessa. Aihevalinnat heijastelevat platonista ideamaailmaa, joka hallitsee myös Topeliuksen myöhempiä runoja, ja teema esiintyy myös hänen lukemillaan myöhäisromantikoilla, kuten Tegnérillä, Almqvistillä, Stagneliuksella, Atterbomilla ja Goethella.22Vastaavuusajatus esitetään tiivistetyssä muodossa Tegnérin kirjan Axel, en romans johdannossa, jonka Topelius usein mainitsee päiväkirjassaan: »Från himlen kommer sångarljuset, / dess första färg har ingen sett. / Det bryts i skyn, det bryts i gruset, / för Gud allena är det ett.» (1822, s. [4]). Taivaankannen ja maanpäällisen elämän vastaavuutta selostetaan seuraavassa runossa (vihkosta »Några ögonblickets barn. Strövers»), joka on päivätty Alörnilla elokuussa 1835. Aiheiltaan ja teemoiltaan sekin liittyy Runebergin runoon »Vid en källa»:
28Hur skönt när öfwer molnig sky
den ljufva solen blickar ner
till jorderingens dunkla spher
och skuggorna och molnen fly!
Hur skönt när genom nattens flor
en wänlig stjerna skådar ner
från himlen, från en högre spher
der kärleken och ljuset bor!
Så skönt, så skönt, när åter i
twå rena själars himmel än
sig friden smyger in igen
och ewig, ewig harmonie.
Och när en mulen töcknig dag
sin aftonrodnad skådar röd
gå upp ur westerns purpurglöd,
hur skönt! hur skönt! – hur lycklig jag!23NB 244.149, s. 14 f.
29 Runo kuvaa tunteen ja luonnon yhteensulautumista, rakkaus ja luomakunnan kauneus vahvistavat toisiaan ja hurmion tunne ruumiillistuu luonnonilmiöissä. Kuva täydellisessä sopusoinnussa kohtaavista kahdesta rakastavaisesta toistuu monissa runoissa ja kirkastuu myöhemmin »Vintergatanissa» (1852).
30 Runebergin lisäksi runoissa näkyy vaikutteita muiltakin kirjailijoilta – toisinaan Topelius mainitsee esikuvan, toisinaan ei. Seuraavat sapfiset säkeet hän ilmoittaa kirjoittaneensa Friedrich Gottlieb Klopstockia mukaillen:
31Om jag wille måla dina ögons glans,
den ljufva blick du mig sände – ack,
flicka, flicka, hwem lånar mig då
färger från himmelen?
32 »Andarnes sång öfwer Wattnet» on kirjoitettu Goethen innoittamana:
33Se, menskans ande
den liknar wattnet:
från himmlen kommen
till himlen stigen
och åter neder
till jorden tvungen
i ewig wexling.
[...]24NB 244.149 (päiväämätön).
34 Seuraavan nimettömän laulun innoittajaa ei ole mainittu, mutta ensimmäisessä säkeistössä voi kuulla kaikuja Bellmanin luutusta ja kolmannessa jälleen Runebergin runon »Vid en källa»:
35Upp, du min luta! Upp, du ljufva ton.
du klara strängaspel, mitt hjertas fröjd!
Upp! Klinga åter – att all lifvets storm
må öfver dina strängar gå och dö.
36Väl är din röst så sakta, ljufva ton,
lik källans sorl, der utur själens djup
den rena spegelbölja qväller fram;
och ringa, o min luta, är din klang;
37Dock är du nog för mig, du vid hwars rand,
jag skådar i min andes dunkla djup,
och dricker längtansfull din klara våg,
och badar i din friska flod min kind!25Runossa on vielä kuusi vajaata kuusirivistä säkeistöä. Yhtä säettä Topelius käyttää myöhemmin runossaan »Själens frid»: »Du höga själens frid! Du blå Seraph.» (Ljungblommor II, 1850).
38 Bellmanin vaikutus kuuluu myös runossa »Polonaise»:
39Hör! fiolen klingar, klarinetten ljuder,
och tambour de bassqueus dån till dans dig bjuder
kom, min fru, och låt oss då
muntert med i dansen gå,
glädjas med de unga,
än med steg ej tunga,
med i glada ringen gå.
40 Käsikirjoitusvihkoissa esiintyy hyvin monenlaisia runomittoja ja säetyyppejä – Topelius jäljitteli kaikkea lukemaansa. »Smärtan» vuodelta 1834 lienee hänen ensimmäinen kalevalamittainen kokeilunsa:
41Smärtan, syndens dotter, fordom
fostrad på den gröna jorden,
(öfver skyar når hon icke.
salighetens himmel skyr hon)
Dotterdotter af den vilda
jemren i de dömdas boning
irrade omkring på jorden,
utan hem och utan fristad.26NB 244.149, s. 21.; toinen versio runosta »Smärtan» on vihkossa Promenader. B (244.148, s. 49 f. [24/3 37]).
42 Kalevalamittaisia runoja syntyi 1840-luvulla Kalevalan ja Kanteletaren jäljissä useampiakin; monet niistä päätyivät esikoiskokoelmaan.
43 Hän kokeilee myös balladia pitemmässä kertomuksessa, jossa on havaittavissa lajityypille ominaisia elementtejä ja fraseologiaa:
44Herr Otto han sadlar sin gångare grå
Mitt hjerta, mitt hjerta det blöder
Han rider en käresta sig att få
[…]
45 Lansar dras, plymer vajar och kungen i riket tar till orda:
46Den mig till marken kastar i denna stund
Han skall min syster taga, skön Hildegund,
Men hwar jag någon kufwar att bedja frid.
Han skall förwisst mig tjena i all sin tid.27Mina Nöjen 3. vuodelta 1836, s. 36. Promenader alkaa balladilla, joka on päivätty d. 12 Martii 1837.
47 »Lärkan» (14. maaliskuuta 1836) 244.149 0041 on varhainen esimerkki runosta, jossa Topelius antaa luonnon puhua – lintuperspektiivi ja anapestinen säemuoto ennakoivat Sylvian lauluja (kirjoitettu 1850-luvulla):
48Wäl är jorden så skön i sin daggiga wår,
prydd med blommornas krans i sitt grönskande hår
Wäl är luften så warm och naturen så rik,
och hwar droppe så klar i den speglande vik –28S. 47. Vrt. »Lärkröster i Maj» (päivätty keväälle 1844), Ljungblommor I.
49 »Drama» (lokakuu 1836), on suunnattu »kauniskatseiselle nuorten parvelle», ja se on kirjoitettu kolmimittaan, jota muun muassa Tegnér käytti päiväkirjassa usein mainitussa Fritjofin saagassaan, mutta sitä käytetään myös Topeliuksen opiskeluaikoinaan lukemissa antiikin draamoissa. Parafraasia on koristeltu viittauksin klassiseen draamakirjallisuuteen:
50O vänner ungdom korad ibland landets barn,
ynglingaflock med blonda lockar, jungfrurs ring
i rosenkindade, från Cyperns gyllne fält,
från Lemnos dal, från Bachos drufomhängda hem,
hwi hafwen i nu alla samlat eder här?29NB 244.149, s. 14 f.
51 Runo lienee kirjoitettu luettavaksi ääneen Pohjalaisen osakunnan kokoontumisessa, kuten todennäköisesti myös heksametrillä kirjoitettu »Wår Tid»:
52Soppan är wattig och tunn; men morot, persilja och flugor,
mustiga kryddor, o ve! simma i mängd deruti
Skåda den narrn, publiken, ändock hur han sörplar, och slukar
Glupsk som en hungrig poët, wattnet och flugorna med.
[…]30NB 244.149, s. 13.
53 Käsikirjoitusvihkoissa satiirisille ja parafrastisille runoille on varattu oma luokkansa, mutta niistä tuskin yhtäkään on julkaistu, sillä Topelius kirjoitti sellaisia juuri opiskelijatapaamisia varten ja käsin kirjoitettuun Ephemerer-lehteensä.31Topelius toimitti käsin kirjoitettua Ephemerer-lehteä opiskeluaikanaan ystävilleen Uusikaarlepyyssä. Tässä laitoksessa niitä edustavat »Hin Ondes påhitt» ja »Berättelse Om en fjäril och ett nattfly». Toinen esimerkki on sarja »Papilioner», jonka ensimmäinen runo on silosäkeellä laadittu rakkaudentunnustus Tšuudien heimon Nadešdalle, Vaseniuksen mukaan yhdelle Topeliuksen muusista.32Runebergin Nadeschda-eepos ilmestyi toukokuussa 1841, ja Topeliuksen runo on päivätty 27. maaliskuuta 1841 – todennäköisesti hän on kuullut suunnitellusta teoksesta. Kertojaminä tunnustaa, ettei hän nuoruudessaan pitänyt slaaveja »sivistyskansan» nimityksen arvoisina – mutta toteaa tarkistaneensa käsitystään:
54I sanning! Slaver äro menniskor,
det will jag yrka emot hwem som heldst
Och den som annan mening yttra djerfs
han skall förwisso göra få med mig.
[...]
Nadeschda, ja! Det låter underbart,
men är det wisst likväl att för en blick
af dig jag gåfve verldens kronor bort
åt skäggiga burlacker, prisande
ditt nobla folk som jordens yppersta,
och för en kyss af dig, Nadeschda – ack!
jag ville låta skägget växa långt,
omgifva mig med tschi och tschai och tschin
Och bli en slaf, Nadschda, – slaf af dig!33NB 244.148, s. 327. Vasenius III, s. 142 f. 2. huhtikuuta 1841 päivätyn puhtaaksikirjoitetun version otsikko kuuluu »Bekännelse. Erotiskt Qväde inspirerat af Nadeschdas vackra ögon».
55 Toinen kategoria koostuu rakkausrunoista. Etenkin Uusikaarlepyyssä vietetyt lomat innoittivat useita haaveellisia runoja. Mukana on pitkä vuoropuhelu Ludwig och Amanda, jossa kaksi rakastavaista haaveilee yhteisestä elämästä. Kaipuun kynsissä Ludwig vaeltaa valittunsa ikkunan alle – kuten runoilija päiväkirjassaan Mathilda Lithénin ikkunan ääreen. Välissä on uskonnollisia runoja:
56Sänd o Gud din helge And’
djupt uti mitt hjerta neder.
Hör mig då min själ dig beder
lyftad öfwer stoftets band
blif mig när o fader kär
himlen i mitt hjerta bär!
[...]34Päivätty 22/3 1835, NB 244.149, s. 5 f. [51, juokseva sivunumerointi].
57 Seuraavana päivänä hän kirjoittaa runon »Min stjerna» (23. maaliskuuta 1835):
58Hulda flicka, söta flicka
låt mig på ditt öga blicka,
och jag tänker ack hur gerna
att du är min lefnadsstjerna
hulda flicka du! [...]
59 Ja muutamaa päivää myöhemmin samasta aihepiiristä runon »Fantasi i månsken» (29/3 1835), joka kuvaa eroottisen ja jumalallisen rakkauden välistä jännitettä:
60Själ hwi dröjer du? –
sakta höjer du
lätta vingen
mot stjerneringen,
will ofwan will ofwan.
[...]
på gränsen står hon
af det råa sinliga,
och det öfversinliga,
ej engel buren
ej ett bland djuren,
men bäggedera
och ingendera. [...]
61 Topeliuksen lyriikassa hahmottuu jo varhain pystysuora akseli korkean ja matalan, taivaan ja maan välillä. Taivaanpiiri edustaa puhdasta, tahratonta ja täydellistä, ja sitä käytetään sekä maallisen että jumalaisen rakkauden trooppina. Samalla hän korostaa sielunelämän ja luonnon yhteyttä.
62 Monet runot on kirjoitettu tuttuun melodiaan, kuten tämä »afsjunget af en chör ungdom» (nuorisokuoron laulettavaksi kirjoitettu) runo Runebergin lauluun »Svanen»:
63Kring jord och himmel står så klar
den unga wår på nytt,
och hwarje moln från wintern quar,
och hwarje drifva flytt.
[...]35NB 244.148, s. 58 f.
64 Musikaalinen aines näkyy myös runossa »Quadrille Svedoise. Den förtrollade staden», joka on luultavasti tarkoitettu kevyeksi viihteeksi ystäville Uudessakaarlepyyssä:
65Jag härom dan fick lust i staden promenera –
bekika verldens gång – allt a la mode hos oss –
på torget, mente jag, plär alt sig presentera –
hvad ser jag? – ingen själ – ej Lappoi[tt]ers tross –
blott en och annan katt med mer som sluppit loss. –
– Hm! tänkte jag – låt se! – en stad med torg och gränder
der ingen kristen själ syns till – hm! hm! jaså –
här står ej riktigt till – här bo visst troll – slikt händer!
[...]36NB 244.148, s. 68.
66 Tässä hän käyttää varsin yleiseen tapaansa musiikkitermiä eräänlaisena lajityypin kuvauksena, joka ilmaisee rytmin ja tunnetilan. Päiväkirjassaan hän kuvaa vastaavasti eri tunnetiloja musiikkitermein.37Vasenius II, s. 310 f.
67 Päiväkirjan tavoin Topelius kokeilee runovihkoissaan muita kieliä, erityisesti saksaa, ja silloin yleensä ilmaistakseen haaveellisia tunteita. »Lied an Emmy» on yksi ensimmäisistä yrityksistä, joka on kirjoitettu Emilie Lindqvistin innoittamana:
68Vögel sass am Linde grün
am Linde grün –
ich bin ein kleines hübsches Vögelein,
kan spielen gut und singen – [...]38NB 244.148, s. 133 f.
69 Runossa näkyy Goethen vaikutus. Muutamaa vuotta myöhemmin Topelius muokkasi säkeistä runon »Fågelens visa» (Ljungblommor I, 1845).
70 Topeliuksen varhaisissa käsikirjoitusvihkoissa esiintyy hyvin laajasti monenlaisia säetyyppejä ja tunnetiloja. Antiikin säemittoja, kuten aleksandriinia, heksametria, silosäettä ja sapfista runoa esiintyy runsaasti, mikä saattaa johtua siitä, että opiskeluaikoinaan hän luki useita klassikoita alkukielellä. Runoissa näkyy selviä vaikutteita lähempänä hänen omaa aikaansa eläneiltä runoilijoilta, erityisesti ruotsalaisilta romantikoilta mutta myös saksalaisilta, kuten Schilleriltä, Goethelta ja Heinelta. Vihkoissa runojen muoto vaihtelee suuresti, mutta aiheet, kuvakieli ja teemat ovat vakiintuneempia ja toistuvat jatkuvasti. Topeliuksen romanttiset aihelmat nousevat jo varhain esiin: korkeus ja syvyys, meri joka syleilee taivasta ja heijastelee ikuisuutta, luonnossa tapahtuvat muutokset, jotka heijastelevat ihmisen sielua, järjen riittämättömyys ja ihmisen sydän jumaluuden tyyssijana – kaikki nämä troopit ovat luonteenomaisia Topeliuksen koko runotuotannolle.
71 Samalla on syytä todeta, että julkaisemattomat runot, etenkin varhaisimmat niistä, ovat ymmärrettävää kyllä luonteeltaan kirjoitusharjoitelmia, jäljitelmiä ja parafraaseja. Nuori Topelius jäljittelee ja kokeilee erilaisia äänialoja ja tyylilajeja, riimejä ja säemittoja. Mutta jo varhaisissa runoissa näkyy kansallisromanttinen ominaislaatu, josta tuli Topeliuksen lyriikan tunnusmerkki.
Myöhäistuotanto (1871–1898)
72 1870-luvulla ja myöhemmin kirjoitetuista harvoista julkaisemattomista runoista mainittakoon »Språkfrågan», keskeneräinen luonnos, joka on päivätty 16/2 73. Se syntyi tilanteessa, jossa kysymys ruotsin ja suomen keskinäisestä asemasta oli noussut ajankohtaiseksi:
73De möttes der på gränsemark
Emellan Svensk och Finne,
Och der sken sol på löfvad park,
Och der sken sol i sinne.
Och Sigrid kom från Westanby,
Och Antti kom från Linnais39Vild skog. II, NB 244.166, s. 31.
74 Lähes kaksi vuosikymmentä myöhemmin Topelius kirjoitti runon »I aftonlugn» (1890), jossa hän myös saattaa yhteen suomen- ja ruotsinkielisen näkökulman.
75 Huomio kiinnittyy myös runoon »Till en furste», päivätty 9/10 1874. Siinä Topelius ylistää keisaria, Aleksanteri II:ta yhtä pidäkkeettömästi kuin suomii hänen alamaisiaan. Runo alkaa sanoilla »Jag älskar dig så högt» ja jatkuu muutamaa säettä myöhemmin:
76[...] men utsäga det
Och prisa dig i ord – det kan jag ej.
Kring thronerna stå ständigt köpta slafvar,
Guldsmidda hycklare. Det låga smickret,
Som skulle sminka sjelfva solens kinder,
Besudlar allt, men frie män förvägra
Sitt manligt öppna, ärligt menta loford,
Der intet nej kan läggas ned som motvigt
Mot detta krypande och usla ja.
O, att du kunde tadlas, furste, – tadlas öppet
Och utan svek, ej, såsom nu, i löndom
Af falska tungor smädas, medan luften
Till dina öron bär ett hycklat lof!
[...] Allt ville vi
För dig med glädje offra – lif och blod,
Gods, välfärd, lycka – våra hjertans kärlek,
Blott ej vår heder och vårt m[änni]skovärde,
Vår fria ande och vårt fria ord!
77Engång, o furste, har jag, trött att stänga
Min barndomskärlek inom slutna läppar,
Upphöjt min röst och vågat med de andra
För verlden prisa dig. Jag brann af fröjd,
Af hopp, af tjusning, när din morgonrodnad
Stod i sin fägring öfver folkens mörker
Och hvarje ädel ande längtansfullt
Utsträckte emot dig sin öppna famn.
O furste, ringa rörde mig det hån,
Som kallade mig köpt: uddlös föllo
Förtalets pilar, doppade i gift;
Men när de uslaste, de lägsta kryp,
Som jorden bar, när alla pölens paddor
Uppblåste krälade vid mina fötter
Och prisade mitt ord, för att mitt ord
Var deras ord, för att en ärbar man
Var sjunken lika djupt som de ock skulle,
Som de, med guld och äretitlar mutas
För hela loftal; – då uppreste sig
Min fria ande. Och jag stötte dem,
Föraktligt bort och svor uti mitt hjerta
Att tiga till min lefnads slut, så länge
De ensamt tala, som förmätet kalla
Sig folkets röst och äro folkets drägg.
[...]40Vild skog. II, NB 244.166, s. 58 ff.
78 Topelius ihaili koko ikänsä Aleksanteri II:ta, ja hän oli vahvasti mukana luomassa keisarin ympärille syntynyttä kulttia. Useaan otteeseen häntä myös arvosteltiin uskollisuudestaan keisarille, varsinkin Krimin sodan aikoihin (ks. »Den första blodsdroppen», 1856). Julkaisemattomassa runossaan »Till en furste» Topelius korostaa kaunopuheisesti rakkauttaan keisariin mutta viittaa samalla johonkin suurempaan, »Vår fria ande och vårt fria ord» [vapaaseen henkeemme ja vapaaseen sanaamme]. Mistään ei ole löytynyt suoranaista syytä siihen, että runo syntyi juuri lokakuussa 1874.
79 Varsinaisten runojen lisäksi etenkin myöhäisissä runovihkoissa on useita joululahjavärssyjä. Seuraavassa on pari esimerkkiä lajityypistä:
80 Eva-tytär sai lahjaksi Mathilda Langletin kirjan Husmodern i staden och på landet:
81O Kajsa Varg, på din ruin
Nylander, Björklund & Weltzin
Allt intill mamsell Carger,
Allt sopas bort af tidens qvart.
O Hagdahl, Hugdahl, stå ditt kast,
Hvad du nu skall bli arger!
Snart äfven du, epikuré,
Får plats i ett slaskämbare!41Vild skog. II, NB 244.166, s. 199.
82»Toini, röd halsduk»
Rätt fint, men inte prunkande, sad’ kissen,
när hon lät måla svansen gräsegrön.
Detsamma tänker sländan, när så skön
Hon nästa gång får skåda redaktrissen.42Vild skog. II, NB 244.166, s. 249.
Julkaistut runot
83 Kun Topeliuksesta tuli vuonna 1842 Helsingfors Tidningarin toimittaja, hänen runoutensa muuttui luonteeltaan hieman toisenlaiseksi. Lehteen kirjoittamissaan runoissa hän kommentoi tavallisesti ajankohtaisia tapahtumia, vaikka kirjoittikin jonkin verran myös puhdasta luontorunoutta. Useimmat runoista julkaistiin kokoelmassa Ljungblommor I–III (1845, 1850, 1854) enemmän tai vähemmän muokattuina.
84 Tässä laitoksessa julkaistaan seitsemän runoa, jotka Topelius kirjoitti Helsingfors Tidningariin mutta joita hän ei jostain syystä ottanut mukaan kokoelmiin: »Det Stora Ingenting» (1845), joka oli osa sanomalehtien sivuilla käytyä tulikivenkatkuista kiistaa Saiman toimittajan J. V. Snellmanin kanssa; »1 Maj 1850», joka ei saanut painolupaa toukokuussa vaan vasta heinäkuussa, kun sensori oli vaihtunut; sekä aikanaan poliittisesti kiistanalaiseksi koettu »Den första blodsdroppen». Sota näkyy taustalla myös kahdessa Sylvian laulussa (1854, 1856) ja runossa »Nyåret 1855», samoin runossa »Till Våren» (1857), jota vastaan sensuuri nosti syytteen, koska Topelius oli muuttanut loppusäkeistöä sen jälkeen kun sensori oli hyväksynyt runon; Topelius kuvaa tapausta julkaisematta jäänessä faabelissaan »Berättelse Om en fjäril och ett nattfly».43Mukaan ei ole otettu muutamaa muuta Helsingfors Tidningarissa julkaistua runoa. Osa runoista on sellaisia, joita voi luonnehtia silkaksi palstantäytteeksi, osa viittaa luultavasti johonkin ajan ilmiöön siten, että nykyään niitä on mahdotonta ymmärtää.
85 Kaksi laitoksen runoista on julkaistu muissa lehdissä: esikoisruno »Den stolta Rosen» (1838) Helsingfors Morgonbladissa ja säveltäjä Richard Faltinin syntymäpäivän kunniaksi kirjoitettu runo (1885) Finland-lehdessä.
86 Topelius oli tuottelias tilapäärunoilija – hän kirjoitti runoja vihkiäisiin, vuosijuhliin, hautajaisiin, merkkipäiviksi ja muita tilaisuuksia varten. Silloin runot julkaistiin tavallisesti erillisinä painatteina, joita jaettiin yleisölle tai myytiin, usein rahojen keräämiseksi johonkin hyvään tarkoitukseen. Toisinaan runot luki Topelius itse tai joku näyttelijä, toisinaan ne laulettiin tutun melodian sävelellä.
87 Tähän laitokseen sisältyy kuusitoista erillispainatetta; niiden lisäksi kolmea ei ole onnistuttu jäljittämään ja muut on julkaistu runokokoelmissa.44Seuraavia erillispainatteita ei ole löytynyt edes jäljennöksinä: »Helsning tillegnad Kapellanen och Vice Pastorn Carl Tapenius samt dess maka Hedvig Lovisa, född Westrin, vid deras guldbröllop den 26 Febr. 1851, af kära anhöriga.», »Till Herr Boktryckaren David Herman Lewin och Fru Anna Maria Lewin, född Holm, vid deras Silfverbröllop den 1 Maj 1864 af Arbetarna vid Finska Litt. sällskapets tryckeri», »Minne af Öfverinspektorn m.m. Uno Cygnæus. Till Wasa folkskolebarn den 12 oktober 1888». Niistä varhaisin on »Sångens minne» (1852), joka jaettiin yleisölle oopperan Kaarle kuninkaan metsästys viimeisen näytöksen jälkeen. Topelius kirjoitti vuosien mittaan lukuisia runoja sukulaisten ja ystävien merkkipäiviksi, muun muassa runot Carolina ja Henrik Borgströmin hopeahäihin 1852 ja heidän kultahäihinsä 1877, sekä runon »Romans ifrån skogen» Fredrika ja J. L. Runebergin kultahäihin vuonna 1856. Muut tilapäärunot on kirjoitettu mitä erilaisimpiin tilaisuuksiin: »Till Lifgardets Finska Skarpskyttebataljon den 16 Mars 1854» ja »Till Finska Sjöekipagerne den 28 April 1854» oli omistettu Krimin sotaan lähteville upseereille ja merimiehille; »Björneborgs-Marschen» sanat kirjoitettiin sotaveteraanien hyväksi järjestetyille illallisille vuonna 1858; »Neptun» luettiin Marstrandissa vuonna 1862 pidettyjen purjehduskilpailujen palkintojenjaossa, ja »Sångens makt» esitettiin laulujuhlissa vuonna 1871. »Elevernas tack» kirjoitettiin Svenska Fruntimmersskolanin vihkiäisiin vuonna 1885, ja Vaasan kansakoululle hän kirjoitti sekä runon Minne af Öfverinspektorn m. m. Uno Cygnæus vuonna 1888 että uuden koulurakennuksen vihkiäisrunon vuonna 1893. Kepeä kuvaelma »1787» on kirjoitettu Helsingin Musiikkiopiston varattomien oppilaiden hyväksi järjestettyihin arpajaisillallisiin; erillispainatteessa on julkaistu laulujen sanat ja loppusanat. Laitoksen viimeinen runo on kirjoitettu Fredrik Paciuksen rintakuvan paljastustilaisuuteen Kaisaniemen puistossa vuonna 1895. Julkaistuista runoista kahdeksan on tarkoitettu laulettavaksi jonkin laulun sävelellä.45Topelius kirjoitti seuraavat runot esitettäväksi tunnetun laulun sävelellä: »Till Richard Faltin», »Till Lifgardets Finska Skarpskyttebataljon», »Björneborgs-Marschen», »1787» ja »För Fredrik Pacius. Vid aftäckningen af hans byst i Kajsaniemi park den 8:de Juni 1895». Seuraavat runot sävellettiin: »Romans ifrån skogen» (F. Pacius), »Sångens makt» (R. Faltin) sekä »Aftonsång» (M. Wegelius) ja »Den 17 Juli 1877». – Useimmat erillispainatteina julkaistut runot ovat ilmestyneet yhdessä tai useammassa lehdessä.
88 Seitsemän runoa on ilmestynyt muissa julkaisuissa: »Gamla Upsala Högar» kalenterissa Necken 1847, »Lang Matt» (1866) albumissa Konstnärsgillets album (sopii tosin kysyä, onko Topelius kirjoittanut balladin itse vai julkaissut kansanperinteenä levinneen version), »Boktryckarekonsten» (1868) julkaisussa Phoenix. Litterärt allehanda för skämt och allvar, Hedvig ja C. A. Wetterberghin kultahäihin kirjoitettu »Romans» vuoden Svea-kalenterissa, »I Aftonlugn» kirjoitettiin tilauksesta Svenska Folkskolans Vännerin muistolehteen Nornaniin (1890) ja »Lärarinnan» julkaistiin albumissa Album utgivet af forna elever vid Privata lärarinneklassen och Fortbildnings-läroverket vid Svenska Fruntimmersskolan i Helsingfors (1893).
89 »Det går ett rop (ord till Marseljäsen)» (1844) on julkaistu Valfrid Vaseniuksen kirjoittaman elämäkerran mukaan, ja hän puolestaan on julkaissut jäljennöksen; Topeliuksen kerrotaan itse hävittäneen alkuperäisen käsikirjoituksen, koska häntä uhattiin kurinpitotoimilla sen jälkeen, kun runo oli luettu Pohjalaisen osakunnan vuosijuhlissa.
Etabloinnin periaatteita
90 Laitoksen etablointiperiaatteista kerrotaan tarkemmin kohdassa Ohjeet.
91 Jos käytettävissä on sekä käsikirjoitus että painettu versio, lukuteksti on etabloitu painetun version mukaan. Poikkeuksena runo »I aftonlugn», sillä sen myöhempi käsikirjoitus on Topeliuksen laatiman muistiinpanon perusteella korjausversio, josta kirjailijalle luonteenomainen kirjoitusasu on tunnistettavissa – painetussa versiossa kirjoitusasua on modernisoitu. Jos käsikirjoituksia on kaksi, runo etabloidaan myöhemmän (ms2:n) mukaan, joka on yleensä puhtaaksi kirjoitettu, ja ensimmäinen käsikirjoitus (ms1) julkaistaan pelkästään faksimilenä muutosnäkymässä.
92 Vuonna 1899 postuumisti julkaistu runo »Under mitt porträtt» on sijoitettu tässä laitoksessa käsikirjoituksessa ja painetussa versiossa mainitun päivämäärän mukaisesti vuoteen 1871. Kahdesta runosta ei ole löytynyt erillispainatetta, mutta ne on julkaistu sanomalehdissä; »Till Finska Sjöekipagerne den 28 April 1854» on siksi etabloitu Helsingfors Tidningarin ja »Sångens makt» Hufvudstadsbladetin mukaan.
Perusteksti, käsikirjoitusten ja painatteiden kuvaukset
93 Ks. myös faksimile.
Käsikirjoitukset
94 Käsin kirjoitettujen tekstien perusteella etabloitujen runojen käsikirjoitukset ovat Helsingin Kansalliskirjaston (NB) Topelius-kokoelmassa:
95 »Berättelse om en fjäril och ett nattfly»: NB 244.152, Ungskogen, muistikirja tummanruskein, kulunein sidoksin, selkämys vaaleanruskeaa nahkaa. Sivukoko on 21,4 x 11,3 cm., paperi on kellanvalkoista. Nimiölehden päiväys Helsingfors 30 Mars 1858. Mustanruskea muste. Topeliuksen käsin kirjoittamat sivunumerot (1.–221.), runon paikka s. 124. f.
96 »(Efter Runeberg)» 1834: NB 244.149, Urval från Mina Nöjen. 1., runovihko käsittää 32-sivuisen sidotun paperinipun sekä nimiölehden, sivukoko 17,0 x 10,2 cm. Nimiölehden päiväys: 1835. Topeliuksen käsin kirjoittama sivunumerointi (s. 3.–29.), nimiölehdellä ja viimeisillä sivuilla ei sivunumeroita. Runon paikka s. 5. f. Paperi on kellanvalkoista ja läikehtiväpintaista, ja siinä on vesiviivoja ja -leima (näkyvä: & A). Ruskea muste.
97 »Ej bryts den länk»: NB 244.132, ks. käsikirjoituksen kuvaus teoksesta Dagböcker II, s. 24
98 »Färd mot hemmet»: NB 244.149, Urval från Mina Nöjen. 1., runovihko käsittää 32-sivuisen sidotun paperinipun sekä nimiölehden, sivukoko 17,0 x 10,2 cm. Nimiölehden päiväys: 1835. Topeliuksen käsin kirjoittama sivunumerointi (s. 3.–29.), nimiölehdellä ja viimeisillä sivuilla ei sivunumeroita. Runon paikka s. 10. ff. Paperi on kellanvalkoista ja läikehtiväpintaista, ja siinä on vesiviivoja ja -leima (näkyvä: & A). Ruskea muste.
99 »Hangolas Dikt»: NB 244.148, Promenader, Häftet G: VII Polymnia, nimiösivun päiväys Helsingfors den 17 September 1839. Vihko käsittää 48-sivuisen sidotun paperinipun, 17,4 x ca 10 cm (reunat leikattu epätasaisesti). Topeliuksen oma juokseva sivunumerointi (s. 249.–295.), runo sivuilla 278.–295. Paperi on kellanvalkoista ja läikehtiväpintaista, ja siinä on vesiviivoja ja -leima (näkyvä: & A). Ruskea muste.
100 »Himlens och hoppets stjernor»: Urval från Mina Nöjen. 1., runovihko, joka käsittää 32-sivuisen sidotun paperinipun ja nimiölehden, sivukoko 17,0 x 10,2 cm. Nimiölehden päiväys: 1835. Topeliuksen käsin kirjoittama sivunumerointi (s. 3.–29.), nimiölehdellä ja viimeisillä sivuilla ei sivunumeroita. Runon paikka s. 14.–15. Paperi on kellanvalkoista ja läikehtiväpintaista, ja siinä on vesiviivoja ja -leima (näkyvä: & A). Ruskea muste.
101 »I aftonlugn»: puhtaaksi kirjoitettu runo yksityisomistuksessa, kellastunut ruutupaperi jossa taittojälkiä, n. 25,5 x 10,5 cm. Mustanruskea muste.
102 »Påsknatten»: NB 244.149, Mina Nöjen [irtolehtiä], 28-sivuinen paperinippu, n. 17 x 10 cm, nimiölehti puuttuu. Topelius on numeroinut jotkin sivut, jonkun toisen lyijykynällä tekemä juokseva sivunumerointi, runon paikka s. 71 f. Paperi on läikehtiväpintaista, tahriintunutta ja kellastunutta, ruskea muste.
103 »Ragnörn»: NB 244.150, Zonas Bok. Andra Häftet, Helsingfors / Christi Himmelsfärdsdag den 16 Maj 1844. Vihkossa on useita yhteen liimattuja lehtiä ja sidottuja paperinippuja. Runo on kirjoitettu yhteen 28-sivuisista nipuista (Topeliuksen sivun. 95–122.) sivulle 110. Sivukoko 17,3 x 10,5 cm. Paksu kellanvalkoinen paperi, ruskea muste.
104 »Sverige på afstånd»: NB 244.149, Urval från Mina Nöjen. 2., nimiölehden päiväys 1835. Vihko käsittää 32-sivuisen paperinipun, 17,3 x 10,2 cm, mutta kaksi viimeistä lehteä on leikattu pois, joten vihkossa on 28 sivua. Topeliuksen oma sivunumerointi alkaen paperinipun kolmannelta sivulta, runon paikka s. 9 f. Paperi on kellanvalkoista ja läikehtiväpintaista, ja siinä on vesiviivoja ja -leima (HONIG). Ruskea muste.
105 »Två sammanlindade träd»: NB 244. 150, Zonas Bok. Andra Häftet, Helsingfors / Christi Himmelsfärdsdag den 16 Maj 1844. Vihkossa on useita yhteen liimattuja lehtiä ja sidottuja paperinippuja. Runo on kirjoitettu yhteen 28-sivuisista paperinipuista (Topeliuksen s. 95–122.), paikka s. 109. Sivukoko 17,3 x 10,5 cm. Paksu, kellanvalkoinen paperi, ruskea muste.
106 »Under mitt porträtt»: NB 244.176, Runoja ja lauluja, kellastunut ruutupaperi, 23,5 x 18,4 cm, ei sivunumerointia. Musta muste.
Lehdet
107 Kymmenen lehtipainoksen mukaan etabloidun runon perusteksteinä on käytetty kappaleita, jotka on tallennettuna digitaalisesti Kansalliskirjaston Finskt Historiskt Tidningsbibliotek -kirjastoon.46Björneborgs Tidning, Helsingfors Morgonblad, Helsingfors Dagblad, Helsingfors Tidningar, Lördagsqvällen; https://digi.kansalliskirjasto.fi/serial-publications.
Erillispainatteet
108 Björneborgs-marschen (Första gången sjungen den 7 December 1858), Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets tryckeri 1858, Imprimatur: L. Heimbürger; Svenska Litteratursällskapets Runbergs-bibliotek (Rbg 7, signum M32515); vihko, 21,2 x 13,7 x cm, nimiösivun keskellä sotilasaiheinen vinjetti.
109 Den 17 Juli 1877., Helsingfors, J. C, Frenckell & Son, 1877; SLSA 801.6, nimeämätön lehti, 21,5 x 13,9 cm.
110 För Fredrik Pacius. Vid aftäckningen af hans byst i Kajsaniemi park den 8:de Juni 1895, Z. Topelius, Helsingfors: Hufvudstadsbladets nya tryckeri; SLSA 801.6, vihko 27,6 x 21,3 cm, tekstin ympärillä ornamenttikehys.
111 För Wasa stads nya folkskolehus den 12 Oktober 1893., Z. T., Nikolaistad: F. W. Unggrens boktryckeri 1893; Åbo Akademis Bibliotek, Topelius (IV b I); vihko 21 x 14 cm.
112 Minne af Öfverinspektorn m. m. Uno Cygnæus. Till Wasa folkskolebarn den 12 oktober 1888., Nikolaistad: F. W. Unggrens boktryckeri 1888; Nationalbiblioteket (NfB 16456), vihko (n. 23 x 16 cm).
113 Romans ifrån skogen, Z. Topelius, Helsingfors: Finska litteratur-sällskapets tryckeri 1856 [särtryck ur Till Johan Ludvig Runeberg vid dess silfverbröllop den 23 januari 1856., 14 s.]; SLSA 801.6, sivukoko 18,9 x 11,3 cm, nimeämätön, kuulakärkikynällä kirjoitettu merkintä: »Till J. L. Runebergs silverbr.»
114 Slutord ur »1787» Divertissement af Z. Topelius., Helsingfors: Finska litteratur-Sällskapets tryckeri 1887; Svenska litteratursällskapets bibliotek, SLSA 801.6, nimeämätön vihko 23,9 x 15,4 cm, ornamentti otsikon edellä.
115 Sångens makt., Helsingfors: Hufvudstadsbladets tryckeri 1871, Företedt P. Th. Stolpe; Svenska litteratursällskapet, nimeämätön lehti, 22,8 x 14,6 cm.
116 Sångens minne. Tillegnadt Helsingfors’ bildade Ungdom, som deltagit i »Kung Carls Jagt.» Den 19 April 1852., Helsingfors: Finska litteratur-Sällskapets tryckeri 1852, Imprimatur: Herman Molander; SLSA 801.6, nimeämätön vihko, 20,9 x 13,5 cm, lyijykynämerkintä: »24 Mars 1852/1877».
117 Sångtexter. Den 8 Februari 1887. »1787». Divertissement af Z. Topelius., Finska litteratursällskapets tryckeri 1887; Åbo Akademis Bibliotek; nimeämätön vihko, n. 21 x 13,5 cm, Topeliuksen laulutekstejä sivuilla 1–2, sen jälkeen »Die Maikönigin» ([Johan Henrik] Scheffel, säv. A. Krug) ja »Herdinnor och herdar» (K. R. Malmströmin runo, säv. M. Wegelius).
118 Till Kommerserådet Henrik Borgström och fru Carolina Borgström vid deras Silfverbröllopp d. 17 Juli 1852, Helsingfors: Finska litteratursällskapets tryckeri, Imprimatur: Herman Molander; Jörgensenska samlingen (29) i Svenska litteratursällskapets bibliotek, (M63747); vihko 20,2 x 13,2 cm, koristekehys tekstin ympärillä.
119 Till Lifgardets Finska Skarpskyttebataljon. den 16 Mars 1854, Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1854, Imprimatur: H. Molander; Åbo Akademis Bibliotek, nimeämätön vihko, n. 17 x 15 cm.
120 Vid Kappseglingsfesten i Marstrand d. 5 Juli 1862. Neptun., Göteborg: D.#F. Bonnier 1862; Svenska litteratursällskapets bibliotek, Topl/småskrifter (F15245); vihko 17,9 x 11,8 cm.
121 Vid Svenska Fruntimmersskolans Invigningsfest. 29/IX 1885. Elevernas tack., Z. Topelius., Helsingfors: Tryckeriet Heleneg. 3; SLSA 801.6., vaaleanpunainen, nimeämätön lehti, 25,5 x 16,7 cm.
Muut julkaisut
122 »3. Romans vid C. A. Wetterberghs och hans makas guldbröllop d. 5 sept. 1887.», Svea. Folk-kalender för 1890, Stockholm: Albert Bonnier 1889, s. 203 f.; Svenska litteratursällskapets bibliotek (Top3/F15131), 256 s. sekä ilmoitusliite 16 s., sivukoko 15,2 x 11,5 cm.
123 »Det går ett rop», i Valfrid Vasenius, Zacharias Topelius. Hans lif och skaldegärning III, Helsingfors: Edlunds 1918, s. 280; kappaleen on lahjoittanut SLS:lle Rainer Knapas.
124 »Gamla Upsala Högar», Necken. Poetisk kalender, utg. Fredrik Berndtson, Helsingfors: J. C. Frenckell & Son 1847, s. 230–233; Jörgensenska samlingen (29) i Svenska litteratursällskapets bibliotek (M27976); sivukoko 15,7 x 10,5 cm.
125 »Lang-Matt», Album utgifvet af Konstnärsgillet i Helsingfors 1866, s. 7–8; Svenska litteratursällskapets bibliotek (Top 3, F12390); ruskea ohut suojakansi, johon on merkitty nimi, paino, vuosiluku ja paikka; nimiösivulla siro ornamentti sekä tunnuslause »Ej blott för nöje.»; 24 s., 27,6 x 21,5 cm.
126 »Lärarinnan», Album utgifvet af forna elever vid Privata lärarinneklassen och Fortbildnings-läroverket vid Svenska Fruntimmersskolan i Helsingfors, Helsingfors: G. W. Edlund 1893, s. [36] ff.; Nationalbiblioteket.
Kollaatiokappaleet
127 Useimmista erillispainatteista on löytynyt vain yksi kappale. Poikkeuksena jäljessä mainitut runot, joissa on käytetty seuraavia kollaatiokappaleita:
128 Den 17 Juli 1877.: SLSA 801.6, lyijykynämerkintä »Borgströmska bröllopet på Thurholm [...]».
129 För Fredrik Pacius. Vid aftäckningen af hans byst i Kajsaniemi park den 8:de Juni 1895: SLSA 801.6, nimeämätön kappale.
130 »Romans ifrån skogen», i Till Johan Ludvig Runeberg vid dess silfverbröllop den 23 januari 1856. (14 s.): Svenska litteratursällskapets Runebergs-bibliotek, nimeämätön kappale.
131 Slutord ur »1787» Divertissement af Z. Topelius.: Åbo Akademis Bibliotek, nimeämätön vihko
132 Sångens minne. Tillegnadt Helsingfors’ bildade Ungdom, som deltagit i »Kung Carls Jagt.» Den 19 April 1852.; SLSA 801.6, nimeämätön kappale.
133 Vid Svenska Fruntimmersskolans Invigningsfest. 29/IX 1885. Elevernas tack.; SLSA 801.6. nimeämätön kappale.
Lyhenteet
f. | seuraava sivu/säe |
ff. | kaksi seuraavaa sivua/säettä |
FLS | Finska Litteratursällskapets tryckeri |
Hfrs | Helsingfors, Helsinki |
HLS | Historiska och litteraturhistoriska studier |
HT | Helsingfors Tidningar |
Hbl | Hufvudstadsbladet |
ms | manuskript, käsikirjoitus |
NB | Nationabiblioteket, Kansalliskirjasto |
SLSA | Svenska litteratursällskapets arkiv |
SSLS | Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland |
Sthlm | Stockholm, Tukholma |
Topelius-kokoelman runoutta sisältävät käsikirjoitukset (Kansalliskirjasto)
NB 244.107 | Diverse diktkoncept [myös jäljennöksiä] (1834–1891) |
NB 244.110 | Vild Skog. (2/1 1871–24/9 1872) |
[erinäisiä luonnoksia (puhtaaksikirjoituksiin paikassa 244.166); muutama harva on julkaistu runokokoelmissa] | |
NB 244.148 | Promenader, häftena B–I (1837–1841): |
häftet B. Euterpe. (10/3 1837) | |
Häftet C. III. Thalia (25/9 1837–11/5 1838) | |
Häftet D. IV. Melpomene. (15/3 1838) | |
Häfte E. V. Terpsichore (26/7 1838) | |
Häftet F. VI. Erato (11/12 1838) | |
Häftet G. VII. Polymnia. (17/9 1839) | |
[häfte H, nimiölehti puuttuu; 1840, 1841] | |
Häftet IX. I. Calliope. (Midsommarnatt 1841) | |
NB 244.149 | Urval från Mina Nöjen 1. (1834–1835) |
Urval från Mina Nöjen. 2. (1835–1837) | |
Mina Nöjen 3. (1834–1837) | |
Mina Nöjen, strödda blad (1834–1835) | |
[Ephemerider 1836: luonnos vihkoon Ephemerer, enimmäkseen poistettu/keskeneräinen; kopioita] | |
[Kopioita mm. Rückertin runoista] | |
NB 244.150 | Ljung Blommornas Bok 1., Erica Vulgaris. (1835–1839) |
Ljung Blommornas Bok 2. (1835–1841) | |
Zonas Bok. 1. (1842–1843) | |
Zonas Bok Andra Häftet. (1844–1848) | |
Zonas Bok. Tredje Häftet. (1848–1852) | |
NB 244.151 | Ohyflade Koncepter. (1858–1870) |
NB 244.152 | Ungskogen. (1858–1886) |
NB 244.166 | Vild Skog. II. (1871–1993) |
NB 244.169 | Blåbär [Sekalaista; uskonnollisia pohdintoja, joululahjavärssyjä] (1893–1998) |
NB 244.176 | Dikter och visor [irtolehtiä] (1845–1894) |
NB 244.177 | Diverse [irtolehtiä; oikovedos kirjaan Läsning för barn ym.] (1835–1884) |
Viitteet
- 1Topelius, Självbiografiska Anteckningar 1922, s. 21.
- 2Valfrid Vasenius, Zacharias Topelius II 1914, s. 11. Topeliuksen ensimmäinen runo lienee kuolleelle vihervarpuselle omistettu säkeistö, jonka hän kirjoitti seitsenvuotiaana: »Tippelill, var fri och glad, / flyg till Gud i gröna blad! / Tack för att du sjöng för mig, / jag har ledsamt efter dig.» (I, s. 340).
- 3Topeliuksen muistelmat ajaltaan Runebergin yksityisoppilaana »Strödda Anteckningar», on julkaistu J. E. Strömborgin kirjassa Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg, toim. Karin Allardt 1928, s. 219–228.
- 4Topelius, Självbiografiska anteckningar 1922, s. 68 f.
- 5Nimeämätön vihko Topelius-kokoelman kapselissa 244.149 (34 s.); ks. Vasenius II, s. 17.
- 6Zacharias Topelius Dagböcker, 10/2 1835, ZTS XXI.
- 7Muutamia runoja on lisäksi kirjattu päiväkirjoihin (1832–1842) ja kirjeisiin mm. hänen morsiamelleen Emilie Lindqvistille (1841–1845).
- 8Runokokoelmissa on kaikkiaan 373 runoa. Niiden lisäksi runsaat 40 runoa on julkaistu ainoastaan erillispainatteina tai sanoma- tai aikakauslehdissä. Lastenlehdissä ja Lukemista lapsille -kokoelmassa on lisäksi satakunta runoa ja laulua, jotka on luettu luokkaan Academica 26. Useimmista painetuista runoista on säilynyt käsikirjoitus, toisinaan useampia, kaikkiaan runsaat 700.
- 9Vasenius, Zacharias Topelius. Andra delen 1914, s. 11 ja Söderhjelm, »Topelius’ tidigaste lyriska diktning», Historiska och litteraturhistoriska studier 7, SSLS CCXX, Helsingfors 1931, s. [1]–82.
- 10NB 244.249. Mina Nöjen mainitaan päiväkirjassa vuoden 1834 lopulla. Ks. myös Vasenius II, s. 315. Vihkot on kenties nimetty J. H. Kellgrenin teoksen »Mina Löjen» (1778) innoittamana.
- 11Dagboken 14/3 1839. Kahdeksan vihkoa (NB 244.148) on koottu aakkoselliseen järjestykseen B–I; ensimmäinen ei siis ole säilynyt.
- 12Euterpe, Thalia, Melpomene, Terpsichore, Erato, Polymnia ja Calliope. Vihkojen nimilehdelle kirjoitettu motto tavallaan luonnehtii sisältöä: »Drifvor och blommor, mordgonrodnad, solskenshimmel, norrsken och mörkan natt.» [Kinoksia ja kukkia, aamurusko, aurinkoinen taivas, revontulia ja pimeä yö.]
- 13Joskus luonnokset ovat kapselissa 244.148 ja työstetty versio kapselissa 244.149 – joskus päinvastoin. Muita irtolehdille kirjoitettuja versioita on säilytetty osastossa »Diverse lyrik» kapselissa 244.107.
- 14Ohyflade koncepter (278 s.) NB 244.151 ja Ungskogen (221 s.) NB 244.152.
- 15Runo on päivätty 17/5 1838, NB 244.148, s. 234.
- 16 NB 244.149, s. 22. Runo on päivätty 21/4 1835, eli pari kuukautta »Ej bryts den länk» -runon esityksen jälkeen.
- 17Peter Hallberg, Natursymboler i svensk lyrik. Från nyromantiken till Karlfelt. II 1951, s. 715.
- 18Hallberg 1951, s. 728.
- 19Viimeksi mainittu on julkaistu kokoelmassa Ljungblommor I (»Jag älskar ej verlden»).
- 20NB 244.149, Urwal från mina Nöjen. 2, 1835, s. 4.
- 21NB 244.149, Urwal från mina Nöjen. 2, 1835 s. 5–8.
- 22Vastaavuusajatus esitetään tiivistetyssä muodossa Tegnérin kirjan Axel, en romans johdannossa, jonka Topelius usein mainitsee päiväkirjassaan: »Från himlen kommer sångarljuset, / dess första färg har ingen sett. / Det bryts i skyn, det bryts i gruset, / för Gud allena är det ett.» (1822, s. [4]).
- 23NB 244.149, s. 14 f.
- 24NB 244.149 (päiväämätön).
- 25Runossa on vielä kuusi vajaata kuusirivistä säkeistöä. Yhtä säettä Topelius käyttää myöhemmin runossaan »Själens frid»: »Du höga själens frid! Du blå Seraph.» (Ljungblommor II, 1850).
- 26NB 244.149, s. 21.; toinen versio runosta »Smärtan» on vihkossa Promenader. B (244.148, s. 49 f. [24/3 37]).
- 27Mina Nöjen 3. vuodelta 1836, s. 36. Promenader alkaa balladilla, joka on päivätty d. 12 Martii 1837.
- 28S. 47. Vrt. »Lärkröster i Maj» (päivätty keväälle 1844), Ljungblommor I.
- 29NB 244.149, s. 14 f.
- 30NB 244.149, s. 13.
- 31Topelius toimitti käsin kirjoitettua Ephemerer-lehteä opiskeluaikanaan ystävilleen Uusikaarlepyyssä.
- 32Runebergin Nadeschda-eepos ilmestyi toukokuussa 1841, ja Topeliuksen runo on päivätty 27. maaliskuuta 1841 – todennäköisesti hän on kuullut suunnitellusta teoksesta.
- 33NB 244.148, s. 327. Vasenius III, s. 142 f. 2. huhtikuuta 1841 päivätyn puhtaaksikirjoitetun version otsikko kuuluu »Bekännelse. Erotiskt Qväde inspirerat af Nadeschdas vackra ögon».
- 34Päivätty 22/3 1835, NB 244.149, s. 5 f. [51, juokseva sivunumerointi].
- 35NB 244.148, s. 58 f.
- 36NB 244.148, s. 68.
- 37Vasenius II, s. 310 f.
- 38NB 244.148, s. 133 f.
- 39Vild skog. II, NB 244.166, s. 31.
- 40Vild skog. II, NB 244.166, s. 58 ff.
- 41Vild skog. II, NB 244.166, s. 199.
- 42Vild skog. II, NB 244.166, s. 249.
- 43Mukaan ei ole otettu muutamaa muuta Helsingfors Tidningarissa julkaistua runoa. Osa runoista on sellaisia, joita voi luonnehtia silkaksi palstantäytteeksi, osa viittaa luultavasti johonkin ajan ilmiöön siten, että nykyään niitä on mahdotonta ymmärtää.
- 44Seuraavia erillispainatteita ei ole löytynyt edes jäljennöksinä: »Helsning tillegnad Kapellanen och Vice Pastorn Carl Tapenius samt dess maka Hedvig Lovisa, född Westrin, vid deras guldbröllop den 26 Febr. 1851, af kära anhöriga.», »Till Herr Boktryckaren David Herman Lewin och Fru Anna Maria Lewin, född Holm, vid deras Silfverbröllop den 1 Maj 1864 af Arbetarna vid Finska Litt. sällskapets tryckeri», »Minne af Öfverinspektorn m.m. Uno Cygnæus. Till Wasa folkskolebarn den 12 oktober 1888».
- 45Topelius kirjoitti seuraavat runot esitettäväksi tunnetun laulun sävelellä: »Till Richard Faltin», »Till Lifgardets Finska Skarpskyttebataljon», »Björneborgs-Marschen», »1787» ja »För Fredrik Pacius. Vid aftäckningen af hans byst i Kajsaniemi park den 8:de Juni 1895». Seuraavat runot sävellettiin: »Romans ifrån skogen» (F. Pacius), »Sångens makt» (R. Faltin) sekä »Aftonsång» (M. Wegelius) ja »Den 17 Juli 1877».
- 46Björneborgs Tidning, Helsingfors Morgonblad, Helsingfors Dagblad, Helsingfors Tidningar, Lördagsqvällen; https://digi.kansalliskirjasto.fi/serial-publications.
Lähteet ja kirjallisuus
Lähteet
Runokäsikirjoitukset, ks. edellä.
Topelius–Emilie Lindqvist 1/10 1845 (NB 244.98)
Digitaaliset resurssit
Biografiskt lexikon för Finland, SLS 2014, http://www.blf.fi
Helsingfors universitets studentmatrikel 1853–1899, https://ylioppilasmatrikkeli.helsinki.fi/1853-1899/
Nationalbibliotekets digitala samlingar, https://digi.kansalliskirjasto.fi
Björneborgs Tidning
Finland
Finlands Allmänna Tidning
Helsingfors Dagblad
Helsingfors Morgonblad
Helsingfors Tidningar
Hufvudstadsbladet
Paradisfogeln. Olitterärt hvarjehanda för skämt och skämt
Phœnix. Litterärt allehanda för skämt och allvar
Vasabladet
Wasa Tidning
Åbo Underrättelser
Nationalencyklopedin, https://www.ne.se
Litteraturbanken, https://litteraturbanken.se
Svenska Akademiens ordböcker, https://svenska.se
Sveriges periodiska litteratur, Kungl. biblioteket, http://www.kb.se/Sverigesperiodiskalitteratur/
Göteborgsposten
Uppslagsverket Finland, http://www.uppslagsverket.fi
Zacharias Topelius Skrifter, http://topelius.sls.fi
Åbo Akademis bibliotek, http://bibbild.abo.fi/smatryck/topelius
Kirjallisuus
Alhoniemi, Pirkko, Isänmaan korkeat veisut. Turun ja Helsingin romantiikan runouden patrioottiset ja kansalliset motiivipiirit, diss., SKST 294, Helsinki 1969
[Björkstén, Emilie], Några Minnen af e***, Helsingfors: G. V. Edlund 1871
Castrén, Gunnar, »Topelius’ fosterländska lyrik», Zacharias Topelius hundraårsminne. Festskrift den 14 januari 1918, SSLS 137, Helsingfors 1918, s. [216]–269
Castrén, Gunnar, »Vårt land», Historiska och litteraturhistoriska studier 30, SSLS 346, Helsingfors 1954, s. [154]–169
Castrén, Gunnar, »Topelius’ politiska diktning», Humanister och humaniora 1958, s. [171]–187, [ursprungligen i Nordisk Tidskrift 1943]
Engman, Max, Språkfrågan. Finlandssvenskhetens uppkomst 1812–1922, Finlands svenska historia 3, SSLS 702:3, Helsingfors 2016
Hallberg, Peter, Natursymboler i svensk lyrik. Från nyromantiken till Karlfelt. II, Göteborg: Elanders boktryckeri 1951
Klinge, Matti, »Omvälvningens decennium», red. Matti Klinge et al. Helsingfors universitet 1640–1990. 2 delen, Kejserliga Alexandersuniversitetet 1808–1917, Helsingfors: Förlagsaktiebolaget Otava 1989, s. [140]–215
Klinge, Matti, Finlands historia 3. Kejsartiden, 2. uppl., Esbo: Schildts 2004
Lagerlöf, Selma, Zachris Topelius. Utveckling och mognad, Stockholm: Bonniers och Helsingfors: Schildts 1920
Lagus, Ernst, »Björneborgarnes marsch», Johan Ludvig Runebergs hundraårsminne. Festskrift den 5 februari 1904, SSLS 62, Helsingfors 1904, s. 305–344
Lunelund-Grönroos, Birgit, Zachris Topelius’ tryckta skrifter, SSLS 342, Helsingfors 1954
Luukkanen, Tarja-Liisa, »Cygnæus, Uno», Biografiskt lexikon för Finland, URN:NBN:fi:sls-4668-1416928957274
Mustelin, Olof, Theodor Sederholm. Publicist och författare, förläggare och boktryckare, Finländska Gestalter V, Ekenäs 1966
Mörne, Arvid, »Studier i Finlands press 1854–1856», Förhandlingar och uppsatser 26, SSLS 112, Helsingfors 1912, s. 109–196
Nyberg, Paul, Zachris Topelius. En biografisk skildring, Helsingfors: Söderströms 1949
Paradisfogeln. Olitterärt hvarjehanda för skämt och skämt 4/1 1868
Phœnix. Litterärt allehanda för skämt och allvar 4/1 1868
Schauman, August, Från sex årtionden i Finland. Levnadsminnen upptecknade av Aug. Schauman II, Helsingfors: Holger Schildts förlagsaktiebolag 1922
[Sjöberg, Erik], »Allmänheten», Samlade dikter af Vitalis, Stockholm: Johan Hörberg 1828, s. 206–210
Snellman, J. V., »Om tidningar i allmänhet och Saima i synnerhet», Saima 4/1 1844
Snellman, J. V., »Knäpp», Saima 29/2 1844
Snellman, J. V., »Schlaraffenland», Saima 6/3 1845
Strömborg, Johan Elias, Biografiska anteckningar om Johan Ludvig Runeberg I–III, utg. Karin Allardt, SSLS 202, Helsingfors 1928
Söderhjelm, Werner, »Topelius och Tavaststjerna. Anteckningar ur efterlämnade papper», Ateneum I, 1898, s. 207–215
Söderhjelm, Werner, »Topelius’tidigaste lyriska diktning», Historiska och litteraturshistoriska studier 7, red. Bernhard Estlander, Emil Hasselblatt & C. A. Nordman, SSLS 220, Helsingfors 1931, s. 1–82
Tegnér, Esaias, Axel, en romans, Lund: Berlingska boktryckeriet 1822
[Topelius, Zacharias], »Tidningarna i Finland», Helsingfors Tidningar 17/8 1844
[Topelius, Zacharias], »Getingar II. Tidningspolemiken», Helsingfors Tidningar 22/2 1845
[Topelius, Zacharias], »Festen för Sjöekipagerne», Helsingfors Tidningar 6/5 1854
[Topelius, Zacharias], »Lang-Matt», Ord och bild 1904, s. 667 f.
Topelius, Zacharias, Självbiografiska anteckningar, utg. Paul Nyberg, Helsingfors: Schildts 1922
[Topelius, Zacharias], Konstnärsbrev I–II, utg. Paul Nyberg, SSLS 360, SSLS 381, Helsingfors 1956, 1960
Topelius, Zachris, 120 dikter, kommentarer av Olof Enckell, SSLS 435, Helsingfors 1970
Topelius, Zacharias, Finlands krönika 1860−1878, utg. Rainer Knapas, SSLS 660, Helsingfors 2004
Topelius, Zacharias, Ephemerer. Zacharias Topelius första tidning 1834–1835, utg. Carola Herberts & Laura Mattsson, SSLS 689, Helsingfors 2006
[Topelius, Zacharias], Zacharias Topelius Skrifter I–XXI, Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland 2010–
I Ljungblommor, utg. Carola Herberts under medverkan av Clas Zilliacus, SSLS 742, Helsingfors: SLS och Stockholm: Atlantis 2010, URN:NBN:fi:sls-3795-1403178433010
XX:1 Brev. Zacharias Topelius korrespondens med förlag och översättare, utg. Carola Herberts, SSLS 835:1, Helsingfors 2015, URN:NBN:fi:sls-6604-1508156429
XX:2 Brev. Zacharias Topelius korrespondens med föräldrarna, utg. Eliel Kilpelä under medverkan av Mats Dahlberg, SSLS 835:2, Helsingfors 2018, URN:NBN:fi:sls-6632-1525325973
XXI Dagböcker, utg. Pia Asp under medverkan av Eliel Kilpelä, SSLS 823, Helsingfors 2018, URN:NBN:fi:sls-7059-1525330243
Törnudd, Arne, Flickan från Kahra i Topelius’ liv och diktning, Åbo: Bro 1948
Vasenius, Valfrid, »Upplysningar», Blad ur min tänkebok. Upplysningar, Zacharias Topelius Samlade skrifter 25, Stockholm: Bonnier 1905
Vasenius, Valfrid, Zacharias Topelius. Hans lif och skaldegärning I–VI, Helsingfors: Edlunds I–III 1912–1918, Schildts IV–VI 1924–1930 och Stockholm: Bonniers I–V 1913–1927
Vest, Eliel, Zachris Topelius. En biografisk studie, Helsingfors: Söderströms 1905